Unii fumam din obișnuință,
Unii din plictiseală, unii, deoarece te fac să arăți bine,
Unii din cauză că nu pot renunța.
Unii fumează pentru că le place.
Le place să le aprindă, ținând-o între degete,
Simțind-o între buze.
Eu, pur și simplu,
Cred că această țigară este revoltătoare.
Eu încă nu pot o pot face fără ea.
Este de asemenea o dependentă,
Așa că eu sunt un dependent.
Nu pot renunța la fumat, deoarece este singurul lucru stabil în viața mea,
În restul totul a fost întotdeauna ceva temporar.
Fumez astfel încât să nu mă gândesc la toate celelalte.
O țigară este o pauză.
Sunt încă dependent de pauze,
În ciuda a ceea ce să întâmplat cu mine în urmă cu șapte ani...
Când Minunata Pauză aproape mă prins.
"Nici o remușcare în orice caz",
În 2003 am aveam 28 de ani,
Un anarhist, un transportator imunitar a ocupării forței de muncă cronice pe termen scurt,
Studiam să fiu actor și visam să devin
Un director de clipuri video și documentare sociale,
Rupt de realitate!
Între timp, înainte ca realitate bătându-mă,
Mi-am petrecut timpul meu la centrul social între un concert
Și o demonstrație anti-război.
Dl Curajul cu o inimă de leu!
Veniți cu mine.
De acum camera monstru, e singurul disponibilă.
- Haide. - Unde?
Vom încărca acestea în camion pentru demonstrație.
Nassiriyah este un oraș liniștit...
Aiurea!
Mai mult rahat!
În timpul știrilor, vom dribla gelatină roșie, ca sângele.
Minunat!
Acesta alunecă...
Dacă cineva măcar îmi spunea doar cu câteva zile mai înainte
Aș fi fost cu acei soldați,
Aș fi crezut că cel mai urât coșmar a avea să se adeverească.
Cine a spus puteți filma aici? Ești spion?
Este doar un jurnal vizual.
Să vedem ce e pe ea.
Nu am nimic de a face cu asta!
Așteptați!
- Pune asta pe tine. - O uniformă, nu!
Urăsc armata!
M-am prefăcut că sunt gay să ies din serviciu.
Îl urăsc pe Bush și războiul său de rahat!
Nu, asta nu e modul în care aceasta a mers.
A mers surprinzător de diferit.
Relaxați-vă, armele au siguranța pusă.
Niciodată nu fi prea atent.
Ne pare rău.
- Ce faci aici, în Irak? - Un film.
- Un film? - Mă duc pentru a trage un film.
- Care sunt actorii? - Încă facem teste de ecran.
Pot filma ceva?
Voi filma tot ce văd.
- Dar pune-ne în film. - Camera mea!
Unde dracu am pus-o?
Mare scofală!
Sunt nucă, pedala ciudată, o anomalie normală.
Schimbă claxonul ăla!
- Minunat! - Vă amintiți de Rolla Stefano?
Vă amintiți? Permiteți-mi să spun salut!
Aureliano, încep o producție TV,
un film, nu un documentar.
- Am întrebat-o pe mama ta... - De un împrumut de 5.000 de dolari.
Nu mai sunt director de data aceasta, sunt producător de creație.
- Vreau un tip luminos, cu experiență. - Va fi o muncă reală!
Și în realizare de filme!
- Da, dar nu ca actor. - O mică parte s-ar putea.
Unde mergem?
Exact... aici.
În Irak?
- Fantastic! - Când?
Plec azi, ia-ți timp: mâine.
Demonstrația împotriva războiului din Irak este în trei zile.
Dacă doriți să demonstrezi, mai degrabă împotriva intervenției din Irak...
Te-aș lua pe tine în centrul de istorie.
Centrul de război.
În nici un caz, suntem cu o misiune de pace.
Vrei să faci filme? Atunci dai drumul, trezește-te!
Ai văzut vreodată deșertul?
Este incredibil, o călătorie în interiorul tău, un loc interior.
Ajungi acolo și să se simtă atât de mici,
mai ales pe timp de noapte și, atunci când afară e Lună.
Nu luna noastă constipata, luna e enormă acolo!
Ea iese în evidență față de cer,
iluminând dunele cu o strălucire albicioasă,
valuri pe o mare nemișcată, mare de gheață.
Bună ziua.
Vrei ceva ? Un pahar de vin?
Beatrice, un pahar.
- Gata să plece? - Mai mult sau mai puțin...
Nu vă fie teamă!
Războiul să încheiat în luna mai.
Avem toate autorizațiile: Ministerul Culturii,
Ministerul Afacerilor Externe, și Ministerul Apărării.
Dacă ei spun că totul în regulă!
Sigur...
- Ca director adjunct... - Ce?
Stefano spune lucruri mari despre tine, el te-așteaptă.
Regizor de clasă în urmă cu trei ani, prima lecție:
Atunci când te confrunți cu un mediu nou,
Începe cu o lovitură de maestru.
Apoi încheie pe personajele principale, și deplasează-te pentru încheiere.
Un toast pentru dragul nostru colaborator, vândut la inamic,
care, pentru bani,
și-a ars idealurile sale pe altarul de materialism imperialiste.
Este doar un loc de muncă, ați fi făcut orice pentru a merge.
Pentru prietenul nostru Aureliano, care lipsește în Irak.
Aruncat de o mină în timpul serviciul, și pe gratis.
Mult noroc!
Și totul se termină cu o mâncărime!
De personajului principal
Puternic ca el, războiul purtând ghinion.
E rândul meu!
În final, soldat italian,
după o serie de explozii pe care le comand...
Desigur!
Salvează fata irakiană și o adu-o în Italia...
Și ea ajunge să lucreze fără nici un beneficiu.
- Nu, el se căsătorește cu ea. - Haide!
Asta e povestea, dar e cool, nu-i așa?
Nu.
Claudia, director adjunct! Știi ce înseamnă asta?
Aproape director.
Simplu?
Cred că este o grămadă de rahat.
Este de obicei o propagandă militară.
Nu văd de ce ai de gând să Irak.
Nu puteți filma în altă parte? Nu e un documentar.
- E un film. - Atunci ești dus cu pluta.
În cel mai bun caz, să vă răpească pe toți în există război.
A fost un război, acum există doar soldați italieni...
Ai spus asta acum 3 zile.
Știi că nu-mi place să fiu filmată.
- Filmând prietenele tale. - O să te iau cu mine în Irak.
Nu vreau să merg cu tine!
Uită-te la asta!
Claudia este o prietenă de-a mea.
De fapt ea e cea mai bun prietena de sex masculin.
Uneori, ajung în pat cu ea, dar e doar un exces de distracție.
Oficial am o prietenă.
Angela a sunat de 5 ori. De ce naiba îți este telefonul închis?
Yoga cu adevărat te relaxează!
Am trebuit să-i spun chiar eu că plecai astăzi.
De ce ? Știi cum ea Nags.
De 6 ori la rând, ea este în hohote.
Mulțumesc.
M-am întâlnit Angela în Rio și am adus-o înapoi la Roma cu mine.
Ce ușurare atunci când ea a plecat acasă! E prea posesivă.
- Ea chiar aduce ghinion! - Ce a spus?
- Ce să întâmplat? - A avut o presimțire.
Ceva se va întâmpla cu mine.
"Nu pleca !"
Angela, ca mulți brazilieni, este slava spiritualități.
Ea și mama mea sunt făcute una pentru cealaltă.
Cărțile de Tarot sau cititul în cafea?
- O vrăjitoare din Bahia! - Niciodată nu subestima o premoniție.
În Bahia!
Oamenii normali au premoniții la fiecare 20 de secunde,
imaginați-vă doar o vrăjitoare!
Care ar fi fost diferența dacă aș fi plecat acum 2 zile?
- Arata așa de bine pe tine. - Un costum de mătase, în deșert?
O petrecere, o invitație de la un emir...
Există emiri în Irak?
Aureliano, așteptați!
Ai vorbit cu tatăl tău?
El de acord, veți obține întotdeauna ce vrei, cu el.
Eu sunt mama ta, am dreptul să fiu îngrijorata.
Mama...
Acum 28 de ani, pe o plajă din Columbia,
Aproape am murit de accident vascular cerebral de la soare, îți amintești?
În timp ce tu și tata vă bronzați fundurile,
împreună cu prietenii voștri nudiști.
Am fost nouă luni.
Încă mai am cicatrici.
Dacă nu vă faceți griji, atunci...
de ce îmi spargi testiculele?
Apropo: "Aureliano, să ai o excursie bună.
Fi fericit și să se distreze ".
Este prima ta misiune?
Nu, am fost în Afganistan.
Și în Kosovo, dar acum... așteptați.
- De ce? - Acoperă-ți urechile.
Ce?
Pune-ți centura de siguranță înapoi, vei obține apendicită.
Este întotdeauna așa de rece?
O obișnuiești cu ea.
Aruncă pătura aia.
Misiunile sunt plătite bine?
Reușești să iei ceva bani acasă.
- Și tu, ești plătit bine? - Las-o baltă.
- Eu nu cred că voi fi plătit până la urmă. - Și atunci, de ce ai mai venit?
Te duci doar pentru bani?
Nu, eu cred în asta.
Este a doua misiune, abia aștept să îmi văd colegii.
Asta e prima de când sunt în străinătate, Sunt un pic speriat.
Ai putut rămâne acasă, nu poți face acest lucru pentru bani.
Nu pot, aș fi un pic nervos? Nu suntem cu toți Rambo ca tine.
Roll apel 1000 de metri mai la stânga.
Aeroportul din Tallin, Irak
01 noiembrie 1, 2003
Prima țigară în Nassiriyah.
Aici, puteți fuma.
Aici, nu poți.
- Ești civil? - Da.
- Ce dracu faci aici? - Fac un film.
Ce?
- Un film. - În Irak?
Da.
De ce, e calm aici, nu-i așa?
Dacă sunteți armat, sigur este.
Nici un glonț nu a fost tras încă!
- Cine a spus asta? - Așa se aude în Italia.
În Italia nu se știe nimic despre ce se întâmplă aici.
Oamenii își doresc fripturile,
Ei nu vor să știe câte vaci au fost ucise.
Mulțumesc, mai făcut să fac în pantaloni.
- Amedei? - Amadei.
Bine ai venit.
Lt. Parigi.
Acesta este este Ficucello Lt..
Vom merge la control de pașapoarte, apoi vom călători într-un cortegiu de automobile.
- Ai un sac de dormit și cizme? - Nu.
- Le vom lua de la PX. - Ce-i asta?
Un depozit american în deșert.
Americani au construit Americi mai mici peste tot.
Există chiar și un "Burger King".
Veți găsi totul în acest magazin.
- Unde mergem? - La baraca White Horse.
Este Stefano Rolla acolo?
Rolla un personaj, plecat toată ziua, întorcându-se numai noaptea.
Este situația calma aici?
Nu așa de bine în ultima vreme.
Relaxați-vă, sunteți în grija noastră, Amedei.
Amadei.
Ei trag numai în aer.
Când auzi trăgând, înseamnă că nu au ajuns încă la tine.
Trebuie să fi fost o nuntă, de trag în aer.
- Unde se duc? - Nassiriyah, 1 5 km de aici.
Arme ajung golite aici, acestea sunt regulile.
Păcat că mi-am lăsat camera acasă.
Nu putem merge în jurul taberei de bază cu arme încărcate!
În cele din urmă niște vești bune.
- Nu vă faceți griji, puteți fuma aici. - Bună.
Este a doua, e cu mult sub media mea.
Când ați terminat, vă voi arăta unde vom lua niște extra,
de unde poți obține o bere, arunc-o.
Când ați dori.
Acesta este locul unde sunam acasă, dacă aveți pe cine...
- Sunt pregătit. - E ca un apel local.
Mamă, totul e în regulă.
A fost ca o excursie.
Sunt toate frumoase.
Am lăsat camera pe canapea,
găsește o cale și trimite-o la mine.
Da, o să te sun în fiecare zi.
Camera mea!
- Mamele! - Sună pe altcineva dacă doriți.
- Iți cumpăr eu un card. - Ai prietenă?
- Da, dar ea este în Brazilia, departe. - Da...
O să îmi mai fac una la Roma, la prețul unui local.
A răspuns robotul!
Bună, Claudia.
Am ajuns aici
și am auzit deja de filmare.
Au tras în noi.
E un pic strâmta situația, Sunt un pic îngrijorat.
Dar, sunt aici și trebuie să mușc din glonț.
Nu vă faceți griji, totuși.
Salut pe toată lumea.
Acum mă simt cu adevărat acasă.
Ei acorda atenție numai la vreo câ?iva soldați.
Încearcă să ne facă să ne simțim bine.
Găsește-ți propriul spațiu, simte-te ca acasă
este important pentru rezultatul misiunii.
Unele sunt un pic exigente...
E adevărat, dar trebuie să înveți să te relaxezi.
- Găsește un echilibru. - Se pare că îl ai.
Eu vin din viața civilă, Sunt în rezervă.
O să fac lunii de misiune, atunci...
Tu nu ești un soldat real!
Este în sângele meu, tatăl meu era un general.
Ficucello îmi dă un sentiment frumos.
Dacă aveam camera, îl filmăm ca acesta,
De jos până pe cer,
Să-l facă să pară ca un gigant de protectiv.
Simt că parcă e acolo, nimic nu mi se poate întâmpla.
Ficucello, îmi furi oaspetele?
Grozav!
Ai făcut-o!
Cum a fost călătoria? Până aici? Ai fost deja prin împrejur?
Permiteți-mi să răspund? Respiră!
Cred că Max ți-a oferit un tur special!
- Max? - Massimo.
S-a ocupat de toate, mai puțin de cazare.
Noi mâncăm și dormim împreună și mai ales lucrăm împreună
Bucură-te de acestea clipe, mâine te voi alerga
nu suntem în vacanța aici.
Eu cu siguranță nu aș fi venit aici pentru o vacanță.
Eu nici măcar nu știu cum am ajuns aici, sau unde îmi sunt bagajele
Iată-le!
Dl Giant, subofițer Olla!
Pot pune asta aici?
O să le pun aici. Aveți nevoie de altceva?
Da, domnule, am nevoie de un sac de dormit și o pereche de cizme.
Vă adresați cu "domnule"?
Cât de mare sunteți, aș spune chiar "Domnilor".
Cât de mulți sunt în tine?
Silvio, mulțumit. Îți voi aduce lucrurile alea.
Mulțumesc.
- Rolla, ești grozavă! - Întotdeauna.
Mâine vom ieși prin împrejur,
după-amiaza începi ecranizezi.
- Am o listă de caractere. - Mulțumesc.
Care?
- E ceva în neregulă? - Pentru ce e?
O cină, poate, o întâmplare...
A se întâmpla!
În Italia nimeni nu știe nimic despre misiunea ta.
Nici o știre, nici o declarație oficială
poți vorbi direct cu sufletul, dar un film poate.
Filmele îi ating la inimă pe cei care le privesc.
Ai convins deja autoritățile, aveți permisiunea,
vă vom oferi tot sprijinul posibil.
Știu, și eu vă mulțumesc,
dar aș vrea să colaborez,
nu din cauza ordinelor, ci pentru că ești convins.
Cinema este...
Cinemaul prosperă pe entuziasm.
Rolla e întotdeauna așa când lucrează?
Stefano este un centru de putere!
El ar vinde și petrol irakienilor dacă i-ar permite.
Vreau să spun...
Aureliano, nu?
Pot să te întreb ceva?
- Între 4 ochi? - Sigur.
Cum dracu ești îmbrăcat?
Ești un geniu!
- Am făcut un măgar din mine. - Glumești!
Ai fost fantastic!
Iubesc oamenii care se fac măgari înșiși.
Cineva trebuie să o facă!
Societatea are nevoie de ele, statul ar trebui să le plătească.
Dacă puteți găsi o modalitate de a face bani prin acest lucru,
Eu sunt omul tău.
- Se întâmplă de două ori pe zi pentru mine. - Bine, dă-mi-o pe a doua.
Ai camera? Vom filma.
Am lăsat-o acasă... este a doua oară.
- Mă bucur că ai venit aici. - Eu, de asemenea.
- Nu știu cum să-ți mulțumesc. - Pentru ce?
Mi-a cerut să fiu aici pentru director adjunct!
Îți datorez o clarificare.
Directorul real asistent este la Roma de lucrând cu actorii
dar producătorul te-a promovat pe teren.
A fost ideea lui, nu a mea.
Mă bucur oricum.
Nu mă înțelegeți greșit!
Știu cum te simți acum, e normal,
dar astea îs afacerile filmului.
Trebuie răbdare, așteptare, lupta.
Vei ajunge acolo.
În fiecare zi trebuie să spui: "Eu am tot timpul".
Avem tot timpul.
Nu știu cum să-ți mulțumesc.
Am nevoie de o favoare.
La noapte...
Ce?
Azi noapte, am sforăit un pic... spun ei.
În modul în care eu dorm, nici elicopterele nu mă pot trezi.
Atunci ești o companie ideală.
"Un pic", piciorul meu!
A șaptea țigară în Nassiriyah.
Sau a șasea?
Este interzis să fumezi aproape peste tot.
Dar pot fuma cât vreau mâine în deșert.
Aureliano, este atât de relaxant
de a avea obiective atât de adânci!
- Bună băiat. - Mulțumesc.
01 noiembrie 2, 2003, 09:00
Trezește-te!
Haide, tip!
Nu sărit din pat? Să mergem, e târziu!
Alarma nu a pornit.
E posibil să fii uitat să o setați.
- Nu mai e timp. - Nici măcar pentru micul dejun?
- Am vrut să văd ridicarea drapelului. - E prea târziu pentru micul dejun.
Ridicarea drapelului, tu o vei face.
- L-am avut setat! - La ce oră?
- La 7. - Ora Italiei, aici e 9.
Voi aștepta la poarta principală, grăbește-te.
Țigări!
Grăbește-te, e târziu!
Acesta este Aureliano, asistentul meu.
Mereu, conducătorul auto.
Îl știi pe Massimo.
Îl știi pe Olla.
- Piras. - Cu plăcere.
Urcă
- Este toată lumea? - Da.
- Escorta? - Noi suntem escorta.
Nu există nici o escortă, noi suntem escorta.
Stop!
Nu am uitat ceva?
La naiba, pușca mea!
Să spunem că Piras este latura umană a Armatei.
E totul cu susul în jos!
La naiba cu hărțile astea militare! Oricum înțelegi, nu?
Nu.
Parcul unde am fost cu carabinierii ăia!
Nu știu nimic.
Cum se numește?
Am făcut toate cu el.
De ce nu a venit?
Trebuie să fi fost în altă misiune, avem nevoie să știm înainte.
Par toate la fel aici!
Nici măcar nu putem întinde harta. Piras, trage flapsurile în jos!
Nu va funcționa, trebuie să ne oprim.
Dacă asta e drumul...
Va trebui să găsești secțiunea H7.
Ai găsit-o?
Este marcat de o linie galbenă. Vezi lărgimea liniei?
Pot ajuta?
Eu nu pot...
- Ai găsit-o? - Nu.
Să îi dăm drumul, nu e în siguranță să stăm aici.
Îmi pare rău, aș spune să mergem la baza carabinierilor,
poate îl putem găsi acolo, nu văd nici un alt mod.
- Ce e în neregulă cu ochii tăi? - E nisip.
Dacă îi freci, o să le faci mai rău.
Uită-te la băieții ăștia!
Primii iau ce e mai bun!
Americanii!
Ei cred că sunt într-un reality-show,
cu o cameră în jurul gâtului lor, săracii băieți!
Dacă ne oprim, vor cere apă.
- Și atunci de ce nu ne oprim? - Pentru o cafea poate!
Haide, suntem aproape acolo.
Ce naiba face cu arma aia?
Voi ajuta, deschide ochii.
O să îi curăț pentru tine.
Stai nemișcat!
- Mai bine? - Pot vedea mai bine acum.
Bună ziua, suntem cu Stefano Rolla, directorul.
Unde golim armele?
E adevărat, nu exista nici cub aici.
Haide, le vom goli pe teren.
Vă voi introduce echipei.
Acesta este caporalul Melis, tot ce ai nevoie, întreabă-l.
Rolla, îl cunoști.
Asistentul său.
Piras, Mereu, vă voi arăta unde să parcați.
Dragul meu prieten!
Grozav!
Ești încă aici? Nu trebuia să fi plecat?
A fost pentru ziua de sâmbătă, dar vom fi aici încă o săptămână.
Acesta e mandatul ofițer Fregosi.
Cu el, am mâncat în cortul unui membru de trib.
Ajunge cu prevenirea anti-bacterian!
Vă amintiți de căldură? Era oe puțin 140 de grade!
Și tu ești aici? El este Trincone.
- Mareșalul femeie? - Nu începe.
- Unde este ea? - E în interior.
- E încă... - E mai frumoasă și mai frumoasă.
Puteți privi, nu atingeți.
Fantastic, am să vă prezint.
Când e în uniformă, parcă e ieșită dintr-un film din 1970.
"Soldatul femeie la Marele Manevre".
Numai manevre militare, deși...
Fugi!
- Cum ți se pare că arăt? - Și eu ! Piciorul meu!
- Trag din toate părțile. - Ai o armă?
- Nu! - De ce nu?
Nici eu nu am.
Nu vom reuși, se apropie.
Dă-mi-o, știu un loc bun.
Ajutor!
Ajutați-mă!
Vino și ajută-mă!
Sunt în flăcări!
Ajută-mă să îi scoatem.
Îs deja morți.
Aici!
Dacă ieșim afară, ne vor prinde
Cine naiba știe ce e în rezervorul ăsta!
Dacă este combustibil, suntem sub o bombă.
Trebuie să ieșim altfel suntem morți.
E apă!
Trebuie să ieșim oricum.
- Trag mai puțin acum, nu? - Nu înseamnă nimic asta.
Trebuie să ieșim.
Nu mai pot sta, eu ies
Fugi!
De ce ne-am oprit?
De ce?
E mort.
E mort!
Băiatul e mort.
Unde dracu mergem?
Unde naiba mă duc?
Câte din rahaturile astea am fumat?
Doisprezece, treisprezece? Dacă e ultima?
Nemernici dracului!
Aici, puștiule!
Vorbesc italiana. Care e numele tău?
Ascultă, ai fost victima unui atac.
Te-au dus la Spitalul Nassiriyah.
Apoi, în cel italian, ambele erau pline, acum ești la Spitalul American.
Sunt Dr. Fester.
- Piciorul meu! - Voi avea grijă de picior.
- Înțelegeți? - Să nu mi-l tăiați.
Voi face tot ce îmi stă în putere pentru tine.
Ce dracu faci?
E vreo competiție?
Nu a fost nici o serpentină, protejând baracă.
Camionul a intrat în ea și a explodat.
Ce camion?
Era un camion bomba, au fost Kamikazi.
L-am văzut, a explodat.
- Au murit oameni? - Ei spun 15, dar nu este sigur.
Știți ceva despre Stefano Rolla?
Directorul?
Trebuie să fie la Spitalul italian unde au dus prima dată.
Ți-am curățat rănile.
Ți-am rănile cele mai grave
și am stabilizat fractură.
Va reveni la normal?
Trebuie să îl operăm din nou.
Nu chiar normal, dar vei merge.
Vrei morfină pentru durere?
Nu, o să mă obișnuiesc.
Îmi dați o țigară?
Ne pare rău, nu fumam aici.
Atunci voi lua morfină.
Haide!
Nouăsprezece...
și douăzeci.
Era timpul de-a termina pachetul.
Nu e important.
Cum merge treaba, puștiule?
Cum te simți?
- Un pic mai bine. - I-ai văzut?
A fost un camion.
A rupt bara de la intrare.
Trăgeau...
Nu am văzut nimic.
M-am întors și am fugit cu ceilalți.
- Ai fost cu plutonierul Olla? - Da.
Și Lt. Ficucello.
Max, da...
Sunt toți morți.
Ai avut noroc, băiete.
- Și Stefano? - Rolla Stefano?
L-am văzut fugind la stânga.
E mort și el.
Este un miracol că ești în viață.
Să mergem.
Stai, am ceva să-ți spun.
Este important, Stefano, nu pleca.
Trebuie să îți spun neapărat!
Nu pleca!
Roma Ciampino, 1 noiembrie 5, 2003
Porniți epava aia și să mergem.
Bună, eu sunt Tino.
De astăzi, vă aflați în grija mea.
Nu face fata aia, ești în mâini bune!
Știu, sunt gropi.
- Suntem la Appia? - Da, adevărat.
Data viitoare poți conduce, acum relaxează-te.
Schumacher, ai pierdut unul, vrei să mergi înapoi?
Suntem în Roma!
Osul gleznei e vraiște.
Am putea încerca să-l reconstruim,
dar sunt șanse mari de complicație.
Voi putea să merg din nou?
Va trebui să faci multe operații.
Vei avea nevoie de susținerea fizică și morală.
Părinții tăi sunt aici.
Ești în stare să îi vezi?
Sunt bine, nu vă faceți griji.
Sunt în viață.
Știu.
Ce ai făcut?
"Tata, nu am făcut niciun lucru nenorocit!
Am lovit-o cutie și totul a explodat! "
Ești atât de frumoasă.
Și tu la fel.
Totul mă doare.
Toți 3 împreună.
Arata ca o scenă a Nașterii.
Claudia?
Cine te va mai trezi în zori?
A apărut! Dormi de ieri.
Sergentul mi-a spus totul.
Ți-am adus niște lucruri: o cremă de râs și o lamă.
Te voi ajuta.
Mă bucur să te văd.
Salut băieți! Ai făcut în pantaloni, huh?
Trebuie să vă mulțumesc, dumneavoastră și altor irakieni.
Și tu ești irakian ? Mulțumesc!
Până ieri nimeni nu îi pasa de acest război,
acum uite: lumini...
28 inch, nu e rău!
- Ea e fata ta? - Nu.
Bine pentru tine oricum! Sunt Tino.
Niciodată nu am dus-o așa de bine în cartierul ăsta!
- Aveți nevoie de ceva ? Spune Tino. - O adevărată favoare.
Găsiți un scaun cu rotile și scoate-mă la o țigară.
Ce dracu, scaun cu rotile îți trebuie?
Tu ești șeful aici! Doresc să fumez?
Ca acestea ? Sau vrei un cui?
Vrei un cui?
Te superi dacă fumează? Drăguț picior!
Doar întreb.
- E întotdeauna așa? - E o instituție.
Pare sărit de pe fix, dar e un asistent medical bun.
Spune-mi dacă te superi că fumez.
Nu, dar dacă voi obține o tumoare te voi da în judecată.
E o nebunie acolo. TV, politicieni, generali...
Ei vin în fiecare cameră.
Păstrați-l, vei reuși.
Cât de mulți oameni știi?
Cum se face că nimeni nu e în fund?
Nas spart, mâna rănita, ruptura de ligamente la genunchi.
Evident Am mai puțin decât tine.
Nu ați fost în atac, asta e tot.
Tocmai am căzut din camion,
din cauza pietrelor aruncată de irakiene pe strada
pentru a ține atacatorii de la evadare.
Dar ei cred că am făcut-o intenționat,
pentru a obține trimiterea acasă.
Ai fost norocos să fi salvat de soldatul ăla.
Ce soldat?
Melis, el spune că te-a salvat.
- Ești sigur? - Da, am întrebat prin împrejurimi.
Am întrebat până și pe militarii din sală.
Melis a început să tragă în vehiculul care a intrat în bază
și a făcut-o unitate praf.
Tata!
Nu este permis?
Ți-o las ție.
Crede-mă. Dilatează vasele de sânge.
Apoi Melis a început să salveze oamenii.
Prima dată a salvat pe unul Mereu,
apoi pe altul, nu-mi amintesc numele,
atunci tu... Cine este el, Rambo?
Poți găsi un scaun cu rotile?
Să nu ne prindă!
Ai grijă!
Unde ești?
- Voi aștepta afară? - Da.
Salut, ai un vizitator.
Directorul! Nu erai aproape să mori?
Cu siguranță eram.
Dar am venit în viață când ecourile gesturilor tale au ajuns la mine!
Ce om, Melis!
- Ce ai făcut? - Doar datoria mea.
- De ce spui că m-ai salvat? - Cine te-a pus sub rezervor?
Eu, de unul singur.
Ai venit după cu Piras, Mereu a fost acolo înaintea ta.
- Nu-mi amintesc nimic. - Fac, în fiecare clipă.
E ca o bandă de înregistrare în capul meu.
Ai făcut propriul tău film, spune-i.
- El mă salvat. - Sigur, cu Mereu și Piras.
Nu a fost îndeajuns ca să îți primești medalia?
- De ce mă trageți în asta? - Ca de obicei megaloman.
Ce știi despre tehnicile militare?
Nu vă decideți dacă merit o medalie sau nu.
Cine spune că vă amintiți tot? Îți amintești de o mașină albă, înainte de camion?
Nu a fost doar un camion, chiar în fața mea.
Nu vă aduceți aminte.
- Sunteți toți nebuni? - Bună Claudia!
- Ce faci aici? - Am discutat ceva.
De ce l-ai lăsat să se ridice din pat, ești iresponsabilă!
Tu parcai duba, nici nu ai fost acolo.
- El a spus-o ca să se simtă mai bine. - M-am simțit bine.
Tată și fiu, la fel, doi copii mici.
Și-a pus până și un tatuaj Celtic în experimentele lui, incredibil!
Ești incredibil, nu pot să te las singur pentru o secundă.
Mai încet.
Atenție!
Stai așa... bine.
- I-ai spus unde am fost, spionule! - A fost un secret militar?
Vrei să fii corect? În starea dumneavoastră, va purtați ca un idiot!
Nu îți oferă suficientă morfină?
Scuzați-mă... Contesă!
- Ești frumoasă când ești nebună. - Du-te dracului.
- Chiar ești enervată. - Da, și nu doar astăzi.
Există unele lucruri anterioare! Ce ți-am făcut?
Nu mă lăsa să încep.
- A fost contesa, trebuie să plece. - Da, e cel mai bine.
Dacă ceva e în neregulă, aerul cel mai bine.
- Nu aici și nu acum. - Mă duc afară.
- Nu, am de gând să lucrez. - Ce este?
Ai curajul să întrebi?
Pentru modul în care mai tratat, am sperat să calci pe o mină,
dar din moment ce ești un cretin, te-ai dus peste bord.
Du-te înapoi la prietena ta braziliană!
E îndrăgostită?
Toată lumea în jur de 10 metri de tine a murit.
Nu există nici o explicație științifică,
am făcut toate balisticile.
Poate că ai fost într-o umbră a explozie.
Trebuie să fi fost ridicat de valurile presiunii,
înainte de a fi lovit de explozie.
Apoi, v-ați târât sub rezervor.
Ce să întâmplat atunci?
Ei trăgeau în noi.
Părea că focurile de arma veneau de pretutindeni.
Focurile care le-ai auzit...
nu a existat nici un atac, doar camion-bombă.
Am auzit focuri de armă.
Nimeni nu a tras în tine, asta a fost depoul.
Depozitul de muniții a luat foc.
Ce depozit?
Am fost aproape ucis de acele focuri de armă.
Am văzut oameni trăgând înapoi.
Și am fost și sub un rezervor.
Știu, trebuie să fi părut că o luptă.
Ce dezastru!
Le aduci pace și uite cum te răsplătesc.
Nu e o misiune umanitară.
Noi ar trebui să ne retragem trupele și să aruncăm o bombă atomică.
Faci paturile?
Așa că atunci când se întorc de la X-ray, totul e în ordine.
Aici, voi oamenii sunteți în toate ziarele.
Nu, totul e un rahat.
Ei au făcut trei reconstituiri de atac ieri la TV,
toate trei au fost false.
Vei sta în continuare?
Și, dacă un politician vine, e totul în ordine.
Dacă vine, o să îi spui că eroul doarme.
Vrei să vii aici, te rog?
Ce este?
Mă operez mâine, am semnat toate actele.
Nu vor avea nici o responsabilitate, dacă ceva va merge rău.
- Nu va merge rău. - De unde știi?
Știu eu, de fapt...
Ți-am adus ceva.
Un bun farmec de noroc.
Când eram mică, casa noastră a ars.
Acesta a fost singurul lucru rămas intact,
L-am păstrat în toți acești ani.
I-am spus mamei mele să vorbească cu Angela.
- Ce are ea de-a face cu lucrurile astea? - Lasă-mă să vorbesc.
Bine, dacă într-adevăr vrei să vorbești despre ea...
A sunat, vroia să știe cum sunt,
dar în toată această perioadă,
M-am gândit la mama mea, prietenii mei, și tu,
mai ales tu.
Deci, i-am spus mamei mele să-i spun... bine, știi.
- Nu puteai să o faci singur? - Știi că sunt un laș.
Cine știe la ce visa.
I-am spus doar să-i spună
că sunt impotent acum.
Ce nebun ești!
Ești eroul meu! Te-ai dus acolo cu cele mai bune intenții...
Se va face mai bine?
Pe cine căutați?
M-am înscris și am vrut să vă salut.
Am suferit atât de mult pentru tine și am vrut să-ți spun.
Ai greșit camera, eu sunt aici doar un civil.
- Unde sunt soldații? - Peste tot.
Generale...
Îmi permite-ți?
- Generale! - Te rog, nu.
- Îl căutam pe domnul Amadei. - Aureliano, generalul e aici!
Încă unul!
Nu am vrut să vă trezim, vom pleca imediat.
Nu, te rog, sunt obișnuit.
Cel puțin nu ești jurnaliști sau politician!
Ai fost cu directorul, nu îi așa?
Stefano Rolla, da.
Max a fost parte din escorta dumneavoastră?
Suntem părinții lui Massimo Ficucello.
El a fost cu mine.
El spusese că tatăl său a fost general.
Am devenit prieteni cu o zi înainte.
Nu plânge.
Jur, nu a suferit.
Fugeam chiar lângă el,
atunci când explozie la lovit.
Nu am simțit nimic,
și nici el.
Îmi pare rău!
Te rog, nu plânge.
Trebuie să te concentrezi
asupra vindecării și uitării.
Ești așa de tânăr.
Nu o lua așa.
Indiferent de ce ai nevoie, suntem aici.
Te rog, nu plânge.
Nu plânge.
Îmi pare rău.
Doi ani mai târziu
... această carte spune povestea mea, am ajuns șchiopi, pe jumătate surd,
și cu atacuri de panică.
Dar niciodată nu mă voi simți că am fost o victimă.
Nu sunt o victimă: a teroriștilor, a irakienilor,
sau Soldaților italieni care au subestimat riscul.
Deoarece cred că și eu sunt un călău.
O mică parte a unui mecanism
care se hrănește zilnic cu sânge.
Un sistem care ne pune împreună:
Rolla pentru a face un film,
Soldații italieni să vegheze asupra unui teritoriu
și teroriștii așteptând să se arunce în aer.
Toți sunt călăi mai mult decât victime
și toți sunt ființe umane.
Dar asta nu a fost menționată la funerar.
Aspectul este factorul major.
O paradă mai de grabă decât o înmormântare.
Întregul oraș era vărsat pe străzi.
Părea că toată lumea era nevoită să ia parte într-o durere privată.
Care au devenit publice.
Politicienii au purtat sicrie,
ca și când copii lor ar fi murit.
Unii părinți erau în spate, unii chiar trebuia să stea așa.
În predică, nici un cuvânt împotriva războiului.
Cuvântul cel mai comun a fost "Dumnezeu", de douăsprezece ori,
adăugat și "Domnul", fac șaptesprezece.
Eroism, menționat de numai unsprezece ori.
Țară, de cinci ori, dar a crescut mai târziu,
atunci când un soldat vorbește.
Ficucello, zero.
Olla, zero.
Rolla, zero.
Copii irakieni morți în atac, zero.
Aureliano, oprește-te!
Ficucello, Olla,
Cum îi poți pune pe toți la același nivel cu copii irakieni?
Nu pot să cred asta!
Te-ai schimbat, nu mă convingi.
Aureliano, va întâlniți cu el?
Da, mă voi vedea cu el.
Dormi.
Scumpo, iată-mă!
Aici e tata.
Acum, vei petrece ceva timp cu tata.
Vom avea o conversație plăcută.
E mort!
Băiatul este mort!
E mort.